Франсоа Вийон
Балада за конкурса в Блоа

Превод от френски: Пенчо Симов, 1978

chitanka.info

Балада за конкурса в Блоа[0]

Край извора от жажда ще загина;

до огъня треперя вкочанен;

в родината си сякаш съм в чужбина;

като във пещ пламтя и съм студен;

съвсем съм гол и царски пременен;

усмихнат плача, чакам без отрада;

посрещам мъката като награда;

могъщ и слаб в един и същи час,

от радостта не чувствувам наслада,

добре приет и нежелан съм аз.

Не вниквам в очевидната картина,

а спорното е сигурно за мен;

в незнаен път с доверие ще мина;

в случайността съм твърдо убеден;

печеля, но от загуби сломен,

в зори усещам нощната прохлада;

лежа, а пък пръстта под мен пропада;

без пукнат грош съм по-богат от вас,

наследник съм, но дял не ми се пада,

добре приет и нежелан съм аз.

Безгрижен съм, ала като мнозина

от тежка участ съм опечален;

гневът ми е възторг наполовина;

от откровеността съм оскърбен;

ще тръгна с онзи, който някой ден

посочи лебед бял за врана млада;

щади ме този, който ме напада;

лъжата с истината смесва глас

и спомням си забравена досада —

добре приет и нежелан съм аз.

Сбрах, господи, от знания грамада,

а сред невежество духът ми страда;

пристрастен, искам равенство за нас

Залог ли търся? Чакам ли пощада?

Добре приет и нежелан съм аз.

[0] Балада за конкурса в Блоа. — Написана през 1458 година. Тогава Вийон прекарал известно време в Блоа, в двора на Шарл д’Орлеан, който уредил поетичен конкурс за балада, започваща със стиха „Край извора от жажда ще загина“. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.